Димчо Дебелянов
Кръстопът

chitanka.info

Аз помня кръстопът в поля безбрежни,

там с гордо пълновластие Нощта

от всички зли покраища в света

на пир извика вихрите метежни.

От юг потръгна неброима рат,

от север друга с тътен се зададе

и пламнаха сред облачни грамади

усмивките на ужаса злорад.

Аз помня вик, ту сдавен, ту издигнат

безсилно сред тържествения рев,

там пътник на смъртта пред черний зев

ридаеше, от бурята настигнат.

И може би (през рани спомням аз!)

то беше бурята на мойта мъка,

нависнала стоглава и сторъка

над моя свят в един безумен час.

Аз помня как утихна нейний пламък,

като заря на угасен пожар,

и помня, че от моя скъп олтар

не бе остало камък върху камък.

---------------------------------

Сега понел надежи-мъртвеци,

спасен, аз бродя из пустини снежни

и свойта мощ и пролетни венци

сънувам в полунощи безнадеждни.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.